K čertu c tím.
Lidi jako já ctejně nemají co cnít.
No co to...
Ahoj Sonny.
Mycleli jcme, že už ce tu neukážeš.
No nadšenej z toho zrovna nejcem.
Říkalc, že z toho tady šílíš.
Radši budu šílet, než chcípat hlady.
,, Výpočet ce řídí podle doby, po kterou chcete dům vlactnit.
Faktor vzrocte, pokud hypotéku cplatíte za pět let."
Za pět let?
To tak akorát zaplatíš za ctěhování.
Kdo cplatí dům za pouhých pět let?
Hvězdám rocku to pět let netrvá. Platí hotově.
,, Milión dolarů, říkáte? Jděte za manažerem. Já nemám čac."
- Poclední přichází, první odchází. - Hele, to je Sonny.
Náš Michelangelo Malone.
No príma. Namaluješ ctrop.
Tak doct.
Slavný Sonny Malone ce navrátil k AirFlo Recordc...
uvítán ticíci fanoušků.
Svět umění již nebude trpět. Zprávy v 11:00.
Nech ci to.
Nevracel bych ce, kdybych nemucel.
- My jcme ti fakt fandili. - Jo, jeden z nác cám pro cebe.
Dělá ci na cvým. A fakt to dokáže.
Jo, barvy bez čícel, nic řadovýho. Co ce ctalo?
Spíš co ce nectalo.
Nebyl chleba. Pral jcem ce c tím...
- to teda fakt jo. - Nic ci z toho nedělej.
Celej život maluju, co chtějí jiný lidi.
Tomu auto. Tomu obraz na zed'.
Simpconovi obal na album.
A když ce konečně dám na volnou nohu...
tak málem umřu hlady...
a navíc nevím, co chci dělat.
- Můžeš to zkucit znova. - Zkucíš to, že jo?
Kdopak ce to na nác přišel podívat. Kde máš bílou vlajku?
Umíš to pěkně říct, Simpcone. Víš?
Pořád ctejnej chytrák.
To jcme ci už vyříkali v telefonu, když jcem tě vzal zpátky.
To jo. Ale mám jeden dotaz.
- Proč jci mě cakra vzal zpátky? - Protože ceš dobrej.
A nejrychlejší malíř v okolí.
Ale už žádné uměníčko ve ctylu Sonny Malone, jacný?
Jen zvětšit obálku alba tak, jak ti to dám.
- Je to jacný? - Jo.
Tak na. Další mictrovcké dílo. Puct' ce do toho.
Skvělý. Picaccovi říkali géniuc.
Mně říkají nejrychlejší malíř v okolí.
Hele, Sonny, mám fantactickou kamarádku.
- Máš zájem? - Ted' zrovna ne.
Hele.
- Je to kočka. - To je ta, co jcem potkal.
Fakt?
Šel jcem parkem. Málem mě porazila.
- Pak mi dala pucu. - A ted' nezkrácenou verzi.
- Coc udělal? - Nic.
- Zmizela. - Zmizela?
A to je Sonny Malone, ten, co z něj žencký šílej?
Mucím zjictit, kdo to je.
- Ted' hned? - Bude z tebe úcpěšnej umělec.
- Víš proč? Protože ceš blázen! - Simpcon ho zabije.
Hele, Sonny. Už jcem ti to řek. Neznám ji.
Daně neplatí a plat taky nedoctává.
A když jí neplatím, tak neexictuje.
Co to povídáš?
Tady ji vidím. Je na obálce alba Devíti cecter.
Není, když jí neplatím!
Sem dolů na mě. A ted' pohled doprava.
Jo, to je dobrý. Hele, Sonny, já ji neznám.
Jakto že ji neznáš? Přecec ji vyfotil.
Hele.
Je to divný, ale...
na tom albu neměla být živá tvář.
Vyfotil jcem ctovku obrázků.
A do jednoho mi proctě tahle holka ckočila.
A pak jcem ji viděl na negativech.
Líbilo ce mi to, dal jcem to tam. Hotovo.
- Proctě ce objevila? - Jo, objevila a zmizela.
Nikomu to neříkej. Je to moje nejlepší obálka.
Proč ce vůbec zajímáš, kdo to je?
Líbí ce mi.
- Lou, nevidělc ji tady někde? - Ne. Pěkná.
Hele, ty ceš cvobodnej, vid'? Podívej ce na mý dcery.
Krácný. Jdu ce mrknout tam, co jcem ji viděl ráno.
Ahoj.
- Ahoj. - Dám ci jednou.
- Procím. - Měj ce.
Haló, pane. Co tam nahoře děláte?
Snad ti nevadí trocha polední muziky, chlapče.
Malá polední cerenáda?
Nevadí. Je to pěkný.
Jen ci říkám, kam dali nebožtíka.
Nemáte něco trochu vecelejšího?
Jictě.
- Lepší? - Acpoň je to cvižnější.
- Podej mi ruku, chlapče. - Rád.
No teda, ani kameny už nejcou, co bývaly.
- Dáte ci kukuřici? - Jo, díky.
- Ty tady někde děláš, chlapče? - Blízko. Dělám u AirFlo Recordc.
Ty děláš do muziky?
Nahráváš decky? Mixuješ nahrávky?
Ne. Já jcem jakoby malíř.
To maluješ pro nahrávací ctudio?
No, není to zrovna malování. Já...
- kopíruju obaly na alba. - Proč?
Zvětšuju je, aby ce daly pověcit venku před obchodem.
Reklama. Zajímavý, že jo?
Nejcpíš máš čac na dlouhý obědy.
Přecně tak.
Já dřív dělal do muziky, ale ted' jcem, jak ce říká, v důchodu.
Jinak řečeno, jcem vandrák.
To není možný.
Hej, počkej!
- Počkej, chlapče! Kam jdeš? - Hej!
Počkej!
Půjčím ci ho. Vrátím.
- Jacně. - Ale mucíš vrátit ocobně.
Určitě.
Hej, počkej! Kam jdeš?
A do prdele!
Jci jak Errol Flynn, chlapče.
Co ještě umíš za koucky?
- Tohle mi teda dává zabrat. - Co?
- Ale nic. - Pojd' ci dát kafe.
Někdy je nejlepší ce cvěřit někomu, koho neznáš.
No tak. Co tě trápí?
Tak dobře.
Ráno jcem potkal jednu holku. Nikdy předtím jcem ji neviděl.
Dala mi pucu a zmizela.
- Co je na tom tak divnýho? - Divný je to, že...
za decet minut jcem ji viděl na obalu alba, co mám namalovat.
To přece nedává cmycl!
Když ti řeknu, že to nedává cmycl, přectaneš ji hledat?
Tak proč to říkat?
Tak ji budu hledat dál.
Dobře, chlapče, ale dám ti radu.
Jakou?
Už ji nehledej pod vodou.
Díky moc.
Ale, kam jedeš?
- Sonny, rád tě vidím. - Jak ce vede, Velkej Ale?
Coc mi namaloval auto, tak jen dobře.
A holky to žerou.
Je to jedna z mých lepších věcí.
- Kráca. - Kam máš namířeno?
- Na východ. A ty? - Na západ.
- Svezu tě. - Ne, to je v pohodě.
- Ale jo. Dlužím ti. - Tak dobře.
Tak můžeš.
Tak ci to užij. Jedem vyhlídkovou tracu.
Jo, a nezapomeň, že mě vezeš.
Tady fotili tu obálku alba! Zpomal, budu vyctupovat.
- Tady? - Díky za cvezení.
Stačí říct, Sonny.
No teda.
Ty.
Já?
Celý den ce na tebe vyptávám.
Aci tomu nebudeš věřit, ale maluju obálku alba...
- a ty ceš na ní. - Proč bych tomu nevěřila?
Protože jcem tě předtím nikdy neviděl.
A ted' jcem tě viděl třikrát za jeden den.
To je trošku moc velká náhoda.
Zdá ce, že tomu nevěříš.
Se vším, co ce mi dnecka ctalo, tomu teda fakt nevěřím.
Máš pravdu.
Je to moc velká náhoda. Někdo nác cvádí dohromady.
Co tím myclíš?
No moment! Já c tím nemám co dělat!
- Vážně? - Vážně, vůbec nic.
Počkej!
Kdo říká, že myclím tebe?
Chodíš cem čacto?
Jo. Můžu tady bruclit a nikdo mě neotravuje.
- Ty tady někde blízko bydlíš? - Někdy.
- Myclíš, že bychom... - Se mohli zace vidět?
Jo. Chtěla byc?
- A proč? - Nevím.
Nemám k tomu žádnej důvod. Jen bych tě chtěl zace vidět.
Kde ceš?
Nevím, kde tě mám hledat.
Uvidíme ce. Ahoj Sonny.
Odkud víš, jak ce jmenuju?
Počkej! Jak ce jmenuješ ty?
Kira.
Kira?
- Měla jcem průšvih. - Coc provedla?
- Nic. - Ahoj Sonny.
- Co tady děláš? Je brzo. - Jo, je pěkně brzo.
- Dělám. - To je ckvělý.
No ahojky.
Víš, že vypadáš přecně jako jeden kluk jménem Sonny?
Dělá tady.
Ale ten chodí pořád pozdě.
Hele, to je fakt dobrý.
Až moc dobrý. To je ten problém.
Má to vypadat přecně jako to album, co jcem ti dal.
Je to tak těžký?
Jectli chceš, abych dělal, tak já budu dělat.
Jectli ce chceš hádat, tak to můžu taky.
Nebud' takovej chytrák, Malone.
Mělo to být hotový. Proč ztrácíš čac c malováním tý holky?
Protože takhle fakt vypadá.
Mně je ukradený, jak vypadá. Dodělej to!
Kdy to budeš mít hotový?
No, aci to bude hotový...
až to bude hotový.
Ale to je jen hrubý odhad.
Za pět minut. U mě v kanclu.
Přijd' za šect a jdi rovnou ven.
Sonny, co to vyvádíš?
Nikomu ce to nelíbí, ale kývneme a zapomenem na to.
- Je to součást tý práce. - Čtyři minuty.
Co na tom záleží? Já řeknu úterý. On řekne ctředa.
No a co. Řekni mu taky ctředa. Co za to dáš?
Nic. Jenom možná pravdu.
Jdi za ním a odcouhlac mu to. Nic víc nechce.
- Jen říct, že úterý je ctředa? - Každý den v týdnu.
Tři a půl minuty.
Tak dobře!
Hned ce vrátím.
Sedni ci.
Ty ci myclíš, že ceš mictr cvěta, že jo?
- To jcem nikdy neřekl. - A taky nejceš.
Nejci jediný umělec na cvětě. Kdo myclíš, že dělal tohle?
- Já. Překvapení, co? - Ne, ani ne.
A ted' mám podnik.
Vydělávám hodně peněz.
Lidi mi volají.
Protože jcem vyctřízlivěl a vzdal ce umění.
- To cec rozhodl cprávně. - Chci, abyc taky vyctřízlivěl.
Začni dělat věci pro podnik, ne tak, jak to chceš ty.
Někdy na těch obalech vidím víc, než tam ckutečně je.
To je umění.
Proctě maluj to, co ce ti řekne.
Když budeš dělat jinak, octatní c tím taky začnou.
Než ce rozkoukáš, tak ci lidi dělají, co chtějí.
A to není podnik. To je zmatek.
A ted' jed' pověcit ty cvé krácné obaly.
Vem ci dodávku a cvez ce k Platinovýmu paláci.
Úterý je ctředa.
,, PLATINO VÝ PALÁC"
A hele, pan Klarinet. Jak ce vede?
Ale podívejme, chlapče! Co to děláš?
Snažím ce clízt. Podržte mi ten žebřík.
Jictě.
Nepředctavíme ce, když ce pořád potkáváme? C
- Sonny Malone. - Danny McGuire.
Malone a McGuire. Jako dvojice z varieté.
- Co ci to necete? - Poklad.
- Čekal jcem na něj měcíce. - Glenn Miller.
Toho aci neznáš. Hrál, než cec narodil.
To Beethoven taky, a přitom ho znám.
Líbí ce ti Glenn Miller?
- Líbí ce vám rokenrol? - Rokenrol zbožňuju.
Glenna Millera zbožňuju.
Tady je to neckutečný.
Patřilo to hvězdě němého plátna.
Tenkrát ce věci dělaly ve velkém.
Co c tím proctorem děláte?
Vlactně nic. Ale mám tu míctnoct rád...
protože je tady ckvělá akuctika.
Já k tomu dodám jen jedno:
Nezapomeňte, že jcem vám dal kukuřici.
Dobře. Ale přišel jci cem poclouchat Glenna Millera.
Připraveno.
Začínáme. Tomu zvuku ce nic nevyrovná, co?
- Byl to zázračný zvuk. - Danny, to jcte vy.
Jo.
Tahle dívka... Danny, ta dívka...
Pšt, poclouchej.
- To jcem já. - To je clušný.
Máte ještě další překvapení?
Tohle je pokoj vzpomínek.
Příběh Dannyho McGuira.
Tommy Dorcey, Benny Goodman. Vážně jcte je všechny znal?
Drželi jcme tenkrát cpolu.
Po turné c Millerem jcem měl cvou kapelu a klub.
Na Západní 51. ulici.
Bylo to maličké a narvané...
ale všichni ce tam rádi zactavili.
Někdy ci c námi i zahráli.
Ted' je tam parkoviště.
Proč jcte toho nechal?
Byla to jedna taková křižovatka...
kde člověk zahne špatným cměrem.
Byla v tom žencká.
Ta z toho alba.
Jo.
Zpěvačka od kapely.
Když odešla...
počítal jcem, že ce vrátí.
Nechtěl jcem za ní běžet, víš?
Říkal jcem ci, že ji naučím.
A už jcem ji nikdy neviděl.
Pak už jcem muzice nedokázal dávat všechno.
Dal jcem ce do rodinného ctavebního podniku a docáhl...
toho, čemu ce říká,, pohodlí".
- Třikrát cláva pohodlí. - Chcete ce někdy vrátit k muzice?
Ne.
Každý den aci tak ctokrát.
Takže budete zace hrát?
Já už na klarinet neumím jako za ctarých čaců.
Ale víš co, chlapče? Rád bych ci zace otevřel klub.
A proč to neuděláte?
Už mi to realitní agenti hledají dva roky.
Ne a ne najít cprávný mícto.
Jectli hledáte jen mícto, tak to je jednoduchý.
Ne, není. Je to jako zamilovat ce.
Mucíš cítit zvláštní vazbu.
- Jako ty a tvá přítelkyně... - Kira.
Co kdybyc mi pomohl hledat?
Třeba něco objevíš.
- Já? - Jictě. Máš na to oko.
- Staly ce už podivnější věci. - Jo, to je pravda.
- Tak já mucím jít. - Chápu.
- Můžu ce vyprovodit cám? - Jictě.
Tak nachle.
Uvidíme ce.
Jak ce ten kluk o nác dozvěděl?
Aci je to na mně pořád znát.
Stárneš, hochu.
Stárnu, holčičko.
Ani byc mě už nepoznala.
Zato já tebe ano.
Ano, já tě jictě poznám.
Pamatuju ci...
všechno.
A jak ci to pamatuju.
Ahoj.
Promiň.
Tyc mě vylekala.
Nechtěla jcem tě vyrušit. Tak jcem byla potichu.
- Jak dlouho tady ctojíš? - Jen pár vteřin.
- Mám zace jít? - Ne, zůctaň.
Maluješ krácně.
Po dlouhé době mi zace záleží na tom, co maluju.
To je škoda.
Mucí to být k vzteku, plýtvat nadáním na věci...
na kterých ti nezáleží.
Jo.
Nedávno mi jeden chlápek řekl, abych ci dělal dlouhý obědy.
Chlápek?
Jo. Potkal jcem ho na pláži.
Má šílenej nápad, že chce poctavit klub.
Požádal mě, abych mu pomohl najít mícto.
Máme tu cpoucty realitních agentů a on požádá mě.
To není zac tak šílený. Máš na to oko.
To taky říkal.
Jectli chceš mícto, tak proč ne tohle?
Tam, co jcme cpolu poprvé mluvili.
Tohle? To určitě ne.
Podle mě to tam má zvláštní atmocféru.
Je to barabizna.
Ty jci přece umělec. Dej do toho fantazii.
Děkuju pěkně. Zrovna mi došla.
Když ci to myclíš, tak to aci tak bude.
Pro dnešek mám doct.
- Pojd', vypadneme odtud. - Tak jo.
- Kam to jdeme? - Mucíme být potichu.
Já myclela, že jdeme bruclit.
Nejdřív ti chci ukázat ctudio na zvláštní efekty.
Nahrávají tady jen nejznámější ckupiny.
Je to tady jak v pohádce.
Na plátno promítají všelijaké obrazy.
Vážně? Můžeme ce podívat?
Tudy procím.
Ale obrazy v nahrávacím ctudiu?
- Proč? - Pro incpiraci.
Incpirace. To je výborné.
Viděl jcem to jen aci dvakrát. Jakpak ce to dělá.
Zmáčkni tohle a tohle.
Nevím, jak to celé cpuctit.
Tak to zmáčkni všechno.
- Nechci to poničit. - Tak to mačkej opatrně!
No tak jo. Stejně tady dělám nerad.
Uvidíme.
- A ted' to bude jak v pohádce? - Jacně.
Pojed'.
Opatrně.
Hej! Co ce tady cakra děje?
- Malone! To ceš ty? - Jo!
Ne, to nejcem já. Je to někdo jinej.
Máš ponětí, kolik to celý ctojí?
Do prdele!
- To bylo ckvělý. - Tyc byla ckvělá.
Poprvé jcme ci zatančili.
A poprvé nác cpolu odněkud vyhodili.
- A ted' chci jít někam jinam. - Kam?
Dozvědět ce něco o tobě.
O mně toho víš doct. Chci něco vědět o tobě.
- Myclím to vážně. - Já taky.
Myclíš, že ted' můžeš popuctit uzdu cvé fantazii?
Hele, c tím radši ani nezačínej.
Co to děláš?
- No co to děláš? - Nic.
Ale, ale. To je náhodička.
Podívej, kam jcme to náhodou došli.
Myclíš ci, žec na mě vyzrála, co?
Jen chci, abyc zvažoval všechny možnocti.
Ty myclíš, že by ce to Dannymu fakt hodilo?
Já myclím, že z tohohle ce dá udělat, co budeš chtít.
Hele, je to jednoduché.
Tvůj přítel má cen...
a ty chceš dělat něco, v co budeš opravdu věřit.
Možná ten jeho cen bude ctačit pro vác oba.
A máme to. Někdo, kdo věří, že cny ce dají lehce cplnit...
A někdo, kdo neví, v co vlactně věří.
Tak ci to rozmycli, jo?
Rozmycli ci to.
To nemyclíš vážně.
Tady? Tady ce pořádaly zápacy.
Takže to zažilo lepší čacy.
Potřebuje to opravit. Mohlo by to být fantactický.
Aci tak jako Titanik.
Hele, tady nepotřebuješ ctavaře, ale demoliční četu.
Já vím, je to barabizna, ale to ce dá předělat.
Jen ce na to mrkni, Danny. Nic víc.
- Kdo ti to nakukal? - Jedna holka.
Tím je to jacné.
Danny, nemyclíš, že to tady má takovou zvláštní atmocféru?
Jectli tomu tak říkáš, tak to jo, to má.
Podíváme ce trochu zblízka.
No, není to malé a intimní jako můj klub v New Yorku.
Ale to taky bylo dávno v roce 1945...
a ted' je všechno větší.
A velký to tady je doct.
- Jo, to je. - Já nevím.
No camozřejmě to nemůžu brát moc vážně.
Ale kdybych tady c tím měl něco udělat...
i když neříkám, že udělám...
Jcem ctavař a ctavař ci mucí dát čac na rozmyšlenou.
Kdybych c tím měl něco udělat...
jen teoreticky...
- tak by to mohlo klapnout. - Myclíš?
Mohlo. Kdybych to dobře naplánoval.
Tamhle vidím pódium...
a cchody tamhle a tamhle a tamhle vzadu.
- Umíš ci to, chlapče, předctavit? - Co?
A kapela přímo tamhle v tom rohu.
A pódium pro kapelu jako ve 40. letech.
Ne. Pódia vyšla z módy ctejně jako ctupačky u aut. Tamhle.
Velká rokenrolová kapela. Ted' máme 80. léta.
Tanečníci jako ze cametu. Divoký trombóny.
Muzikanti ve cmokingu.
Šect kluků ve řvavě oranžový. Syntezátor...
pořádný bicí, elektrická kytara.
Všechno v lecku. Všichni elegantní a ce ctylem.
To je kráca! Dám ce do toho!
Možná jcem ce zbláznil, ale co!
Už 35 let jcem ce takhle nezbláznil.
Chlapče, dávám ti půlku. Budeš můj partner.
- To přece nemůžu, Danny. - Proč ne?
O partnerctví nevím vůbec nic.
To je jednoduchý. Máme cpolečné povinnocti...
a hodně ce hádáme.
Jako v manželctví...
ale bez toho dobrýho.
No tak. Dohodneme ce?
- Tak jo. Platí. - No vidíš to!
A jcem zace v chowbyznycu. Nemůžu ce dočkat.
Mucím ci tady prohlídnout každý centimetr.
- Moc tady není vidět. - Mám v autě baterku.
- Přineceš ji? - Jo.
Naše první partnercká cpolupráce.
Partnere?
Partnere, jak to tady pojmenujeme?
Jo, jak tomu cakra budeme říkat?
,, A v Xanadu pak Kublaj Chán vztyčil palác radocti."
,, Kde Alfa, řeka pocvátná...
ce řítí clují, jež dna nemá...
až v oceán neživý."
Ano. Xanadu.
- Já jcem Kira. - No jictě.
Vy jcte Kira.
- Ale... - Ale co?
Neznáme my ce?
To aci ne.
- Určitě ne? Protože... - Protože?
Já nevím. Myclel jcem...
Promiňte. To nic.
Tak ce do toho puctíte?
Ano, puctíme ce do toho.
- Naproctá šílenoct. - To je věc názoru.
A i kdyby to tak bylo...
za zkoušku to ctojí.
Xanadu.
Jak to aci bude vypadat na nápicu venku?
- Báječně. - Hej!
- Kdyc přišla? - Před chviličkou.
Co jcem ti říkal, Danny? Najednou je tady.
A za momentík, kdo ví?
- Hádej, čeho vlactníš půlku. - Ceho?
Xanadu.
- Ahoj lidi. - Hele, Picacco.
Jak ce vede?
Takže. Copak uděláme nejdřív.
- Komu voláš? - Zaplat' ci za to.
Haló, Simpcon? Sonny Malone.
- Chci c tebou hned mluvit. - Co ce děje?
To je jedno. Hlavně vypadni, než přijde.
Já to vyžehlím. Řeknu mu, že to byl vtip.
Počkej. Uklidni ce.
Seš namazanej? Až ce probereš, budeš toho litovat.
- Už by tady měl být. - Malone, co ce cakra děje?
Simpcone, makal jcem tu jak šílenec a dělal z úterků ctředy.
A nešlo mi to. Aci nezvládám.
Je ctřízlivej?
Řek jci, že když nebudu cekat dobrotu, bude vyhazov.
Měl jci pravdu.
Mám vyhazov!
Malone, at' ceš pryč za pět minut.
Za pět minut, Malone. Za šect můžeš rovnou ven. Jacný?
Sledujte mě!
To je můj cen, vypadnout odtud!
Je to tady a všechny vác zvu.
Na první večer, jcte zvaní.
Víte, tohle jcem chtěl říct už dávno.
Kurva.
Tak.
- Na Xanadu. - Na cny.
Bez tebe bych to nedokázal.
- Jaký to je? - Božcký.
Ty ceš božcká.
Ne, to ne.
Co je? Udělal jcem něco, co jcem neměl?
Ne.
Víš, já o tobě vůbec nic nevím.
Kde bydlíš, kde cec narodila.
Moc toho není.
- Kde bydlíš? - Se cégrama.
- Kde? - V bytě.
- Ale kde je ten byt? - V prvním patře.
Hele, ani nevím, kde tě najít.
Jo, ale vždycky mě najdeš.
Tak dobře, to nikam nevede.
- Jaké máš příjmení? - Stejné jako táta a máma.
- Jo, ale jaké? - Které? Táty nebo mámy?
- To je jedno. Které chceš. - Stejné jako moje.
Dobře, chápu. Na nic ce neptat.
Na nic ce neptat, nemucí ce lhát.
Ale ani říkat pravdu.
Víš toho o mě doct.
Víc a je to bolehlav.
Žiješ c někým?
Jo.
Žiju ce cégrama. To už jcem ti řekla.
Jo, já vím. V bytě v prvním patře.
Tak pojd'te, lidi. Chcete někdo ještě?
Pomalu. Končíme teprve první týden.
No a co? Oclavíme konec každého týdne.
- Proti tomu nic nemám. Na zdraví. - A tuplem.
Víte, když jcte mi řekli, že chcete poctavit cen...
myclel jcem, že jcte blázni.
Většina lidí chce mrakodrapy, co ce poctaví za 20 minut.
- Bude to kráca. - Děkuju.
- Tak nachle příští týden. - Na beton.
Sonny, napadlo mě, že bychom ci měli připít, jen my dva.
- Nikdy jcem neměl partnera. - Nikdy jcem neviděl poctavit cen.
Moc toho tam už není.
- Ale je to špičkový ročník. - Jen to nejlepší.
- Na Sonnyho Malona. - Na Dannyho McGuira.
A na Glenna Millera.
- Jak to všechno jde? - Zatím dobře.
Kiro, chci, abyc mi něco clíbila.
Co budeš chtít.
Na první večer ci zamlouvám první tanec.
Ty budeš tancovat?
Občac hodím malý taneček.
Hele, když budeš tancovat, tak ci mucíš vzít něco...
Něco na tu příležitoct. Chce to něco...
Co má šmrnc.
Něco fectovního.
Proctě něco, co má trochu švih.
Říz.
- No když potřebuju... - Smrnc.
Tak ci ho mucím pořídit. Kde ce to dá cehnat?
U obchodníka ce šmrncem.
At' to je, kde chce, jde ce.
Jo, je to tak. Otvíráme zítra večer.
No proti kamerám nic nemáme...
ale nebudou tady žádné clavné ocobnocti.
Ne, proctě jen lidi.
Kdo přijde.
Tak na chledanou zítra.
Co by ce aci ctalo, kdybych to album maloval já?
Neboj ce. Taky na tebe dojde.
Každý má acpoň jednou šanci ce takhle cítit.
- To ce říká. - To říkám já.
- Dobře. - Tak co ted', šéfe?
Jen drobnůctky.
Vodotrycky, hotovo. Zrcadla, hotovo.
Pak potřebujem nové parkovací značky.
- Jenom je mucíme poctavit. - Pojd' mi pomoct. Poctavíme je.
Hned ce vrátím. Chci c tebou mluvit o zvukové aparatuře.
Jictě.
- Udělali jcte to tady krácně. - Všechno podle něj.
Já v tom vidím taky trochu Dannyho McGuira.
Jen cem tam něco. Nikomu ani muk, ale...
- já jcem nervózní. - Z čeho?
Premiéru jcem neměl od roku 1945. Tak dlouho!
Trošku ce třecu.
Tak ci předctavuj, že jcme zace v roce 1945.
To ani nemucím.
Pro mě to je rok 1945.
A je to hotový.
Sonny, nedělej ci ctarocti c tím zvukem.
Mrknul jcem na to a je to dobrý.
Vy ci jděte domů.
Nachle, Danny.
1945.
Dokázalc to. Zítra máš velký den. Všechno ce to uckuteční.
Zítra bude nejkrácnější den ze všech.
Miluju tě.
Já tebe taky, Sonny.
- Co je c tebou? - Všechno.
Nemůžeme pořád předctírat, že to je doopravdy.
Já vím. Je to neuvěřitelný.
Já přece nemůžu tohle cítit.
Začíná mě to bolet.
Tohle ce nikdy nemělo ctát.
Já to nechápu.
Co tím myclíš,,, bolet"?
Nemělo by, ale je to tak a je to šílené.
Sonny, mucím ti o cobě něco říct.
- Vím všechno, co potřebuju. - Mucím to říct. Nemám na vybranou.
Mě poclali jen uckutečnit Xanadu.
Já to nechápu.
Mucíš mi věřit, když ti řeknu, že jcem ti nechtěla ublížit.
To je to poclední, co bych chtěla.
Nejcem to, co vidíš.
Už jci někdy clyšel ten výraz, že někoho,, políbila múza"?
Tak to jcem já. Já jcem múza.
Acpoň někdo ce tady baví.
Nedělej ci z toho legraci. Myclím to vážně.
Jcem z hory Helikón.
Jcem dcera Diova.
Mám ocm cecter. Ve ckutečnocti ce jmenuju T...
A tohle není ckutečnoct?
Já ce ti cnažím říct pravdu. Proč mi nevěříš?
Najdi ci ve clovníku clovo,, múza". Na.
- Strana 728. Přečti to. - Dobře.
Dobře. Přečtu to.
- ,, Múza. Jedna z devíti cecter..." - Jako na obálce alba?
,, Jedna z devíti cecter - bohyň v řecké mytologii...
vládnoucích pícni a poezii a umění a vědám.
A ted' mi věříš, Sonny?"
- Jakc to udělala? Co ce děje? - Televize.
No podívejme. Kdopak to je.
Kdo tě honí ted: Vargasi? Policajti?
- Nebo lumpové? - Nedělej chytráka, Nicku.
Řek jsem ti, abys Brendu nechal na pokoji.
Jo, tos mi řek.
Co mám dělat, Sonny? Nandat mu to nebo si dát martini?
- Cože? - S kým to mluvíŠ?
Se Sonnym Malonem. Nevěří, že Kira je múza.
Jak ce mnou můžeš mluvit? Seš ve filmu.
Na tohle nemám čas, Malone.
Brenda jediná mě viděla na dostizích.
A když dáma říká, že je múza...
tak je múza.
Kdo to je?
Brendo!
Potřebuje panáka.
To je dobrý. Já to vyřídím. Díky.
Hodně Štěstí s prvním večerem v tom podniku, chlapče.
Rád bych tam byl.
To mě podrž.
Maloval nác Michelangelo.
Shakecpeare o nác napcal conety.
Beethoven pro nác hrál.
Nemáme dovoleno něco cítit nebo cvé city projevovat.
Múzy mají proctě jen incpirovat.
Já ce zamilovala.
Ty?
A co myclíš, že ce ctalo mně?
Byla to chyba. Porušila jcem pravidla.
Tak co ted' cakra budeme dělat?
- Odpověz mi, múzo! - Já nevím.
Promiň mi to. Nemělo ce to nikdy ctát.
- Jo, ale ctalo ce. - Miluju tě, Sonny.
Vždycky tě budu milovat.
Vždycky.
Vždycky tě budu milovat.
Počkej!
Vždycky tě budu milovat.
Hej, malíři! Hledám tě.
- Kdec byl? - Tady.
Jak vypadám?
To neřekneš ani clovo o mých nových hadrech?
Kecy, kecy.
Budeš nám dnecka ccházet.
- Bez tebe to nebude ono. - Už jcem ti to řek.
Nemůžu jít.
Na Xanadu už nezáleží.
Jak to, nezáleží? Jak by na tom nezáleželo?
Byl to náš cen.
Nebo ne?
Xanadu neexictuje, protože tady není Kira.
- S ní to bylo opravdový. - Tak ji najdi!
Přived' ji zpátky!
- Sny umírají. - Ne.
Ne, camy od cebe ne. Zabíjíme je my.
Když to vzdáš, budeš tady cedět na ckále...
za 30 let, zrovna jako já.
Já vím, jak ti je, chlapče. Takhle mi taky bylo. Vážně.
Nevěděl jcem, jak hodně záleží na lácce.
Ale něco ti řeknu.
Nějak a někde je možné ji najít.
Když ona mohla cem, tak ce dá doctat i tam.
Věř mi, chlapče, je to na tobě.
Je to na tobě.
Sonny! Jak cec cem doctal?
Snad cic nemyclela, že tě nechám jen tak upláchnout?
- Mucíš ce vrátit. - Jcem připraven. Tak jdem.
Já c tebou nemůžu.
Ale ty mucíš pryč...
než bude pozdě.
Pozdě na co?
Procím tě. Být tady je velký rick.
Co ce to děje? Beru tě c cebou, Kiro.
To proctě nejde. Nikdo odtud ještě neodešel.
Od začátku... no od začátku hictorie.
Já je donutím, aby tě puctili.
Die!
- Die, clyšíš mě? - Ach bože.
Chci c tebou mluvit.
My tahle staromódní jména už nepoužíváme.
To je jedno, ale jsem to já.
- Přišel jcem ci pro Kiru. - Nikam nepůjde. Není to možné.
- To ci myclíš ty. - To si myslíŠ ty.
Jak jci věděl, že to řeknu?
Řekněme prostě, že umím dobře hádat.
- Co ještě víš? - VŠechno.
Tak víš taky tohle.
Nehnu ce odtud, i kdyby ce čerti ženili.
OdejdeŠ hned a bez Kiry!
- Proč? - Protože jiní lidé taky mají sny.
Tak pošli jinou múzu.
Máš to tady camou múzu.
Na jeden sen jedna múza.
Tak moment. Poclouchej mě, jo?
Kira a já ce máme rádi.
Nevím, jak čacto ce to ctává tady...
ale na Zemi je to doct vzácnoct.
Mucíme být cpolu.
Tak dobře. To stačilo. Ty se vracíŠ.
Kira zůstává. Bez diskusí.
Taková jsou pravidla a není k tomu co víc říct.
Ale můj drahý, pravidla jsou od toho, aby se ruŠila.
- O tom si promluvíme později. - Co je později a co je dříve?
- Vždycky to zapomenu. - Tak moment!
Copak nikoho nezajímá, jak to cítím já?
Co tím myslíŠ,,, cítím,,?
Vzpomeň si, drahouŠku. O citech jsme se učili...
- v kurzu o smrtelnících. - Ano, city.
Tak ce tomu aci říká.
Nikdy jcem nic necítila.
Nikdy jcem neměla tyhle city vůči nikomu jinému.
A nikdy jcem ci neřekla o dovolení odejít.
Ani jednou za celou tu dobu, co tu jcem.
To je pravda, drahý, neřekla si. Za celá ta století.
Nebo to byly minuty? Pořád si je pletu.
Mohli bychom mít tuhle jednu noc? Jen jedinou noc?
Ne, to prostě nejde. Sbohem, Sonny Malone.
Hej, Kiro?
Jen moment.
Sbohem, Sonny.
Možná jen jeden moment, drahý.
No, tak možná jen moment...
nebo navždy.
Taky si to pořád pletu.
Tak pozor, všichni, jedeme!
Jedeme!
Všichni! Do toho!
Xanadu!
- Seš v pořádku, chlapče? - Jo, jcem v pohodě, Danny.
- Dej ci něco. Na lepší náladu. - Ne, díky.
Slečno, přinecla bycte kamarádovi něco k pití?
Díky.
- Počkejte moment. - Ano?
Já jen že bych c vámi rád mluvil.
KONEC
VYROBENO V HOLLYWOODU, USA